- Toată lumea e pe fază. - Camerele de pe satelit merg.
CONFIRMATĂ APROPIEREA ȚINTEI
Ținta se apropie.
Timpul estimat: 5 minute.
Misiunea începe. Aveți undă verde.
Interceptați-i și prindeți-i pe frații Heinrich,
asigurați dispozitivul și nu uitați: misiunea e sub acoperire.
Văd mișcare.
- Bună. Numele meu e Xenia. - Încântat. Eu sunt Tuck.
FDR.
Cu ce ocazie la Hong Kong,
- ...afaceri sau de plăcere? - De plăcere.
- Afaceri. - Un pic din amândouă.
Ce fel de afaceri?
Eu sunt căpitan pe un vas de croazieră foarte mare.
Prietenul meu micuț e un agent de turism dat naibii.
Îmi permiți să urc la bord, căpitane?
Cu asta, scuzați-ne. Avem treabă.
- Ba n-avem. - Ba da.
Ba da, avem.
Ăsta e un costum minunat.
Cel mai bun de la Savile Row.
Văd că ți-ai adus frățiorul să te protejeze.
Ce ai spus?
Hai să mergem, Jonas.
S-a tras. Au căzut oameni.
Bun, începem.
Magazie! Îmi trebuie o magazie!
Împușcă-l.
Tuck!
Jonas!
- Heinrich n-o să fie fericit. - Mă îngrijorează mai mult șefa.
Cu siguranță. Crezi că fetele alea sunt încă aici?
SĂ FIE RĂZBOI
SupRip by Driv3r www.titrări.ro
Să începem. Coretexul are pagube minime.
Doar niște calcinare.
Însă Tempolite are pagube semnificative și ruginește la vreo 150 de grade.
Așadar Coretexul e recomandat.
Vezi, Em? Cel mai bun produs câștigă întotdeauna.
Lauren...
Mă întrebam dacă n-aș putea pleca un pic mai devreme în vacanța de weekend.
Jerry mă duce la o fermă de alpaca.
Da, sigur. E vacanță. Și weekend.
Ar trebui să faci asta.
- Bine. - Distracție plăcută.
- Și ție. - O să fie.
SUCURSALĂ CIA
Tuck! FDR!
Șase oameni la morgă.
Un cadavru în mijlocul străzii.
Da, dar ca să fim corecți, am reușit să...
- Taci! - Am tăcut.
Parametrii misiunii în cazul Heinrich
indicau clar că e sub acoperire.
Datorită vouă, deștepților,
Heinrich va căuta răzbunare pentru moartea fratelui său.
Sunteți pedepsiți.
- Ce? - Pedepsiți?
Hei, Lauren.
Bună, Steve.
E Steve.
Îmi pare rău. Lauren, ea e Kelly.
Bună!
- Îmi pare bine. - Și mie.
Uau! Ce piatră mare!
Logodnica mea, da.
- Ești logodit? - Da.
Te căsătorești.
Lucrurile au ieșit exact cum trebuia, nu?
Da.
Exact.
Super.
Bine, știți ce?
Eu am să plec pentru că mă întâlnesc cu iubitul meu... Ken.
E chirurg.
Așa că, grozav. Felicitări pentru inel...
- O, mersi. - ...și pentru viața voastră.
Și pentru biciclete și tot.
Pace!
Pa!
Doar ce-am spus "pace". Vreau să mor în clipa asta.
Sushi pentru o persoană!
Hei, Ken.
- Ca de obicei? - Da.
- Zi lungă, nu? - Nici n-ai idee.
Hai că e chiar nostim.
Demențial.
Ăsta trebuie să fie scaunul prietenului tău. Ken, nu?
- O, da... - Nu.
Sushi pentru o persoană! Da! Mereu pentru o persoană.
A fost cel mai umilitor moment.
Trebuie să găsești pretexte mai bune.
"Și eu am un logodnic, dar își face reducere de penis azi."
"E atât de mare, încât când îmi intră în uretră, e ca un moroi."
Nu pot gândi când îl văd.
Nu pot să cred că am renunțat la tot pentru el.
M-am simțit ca o proastă. Mi-am părăsit prietenii, familia...
Nu spune asta. Mă bucur că te-ai mutat aici. Avem o viață fericită împreună.
Credeam că el e persoana mea.
Și eu, dar știi ce fel de persoană e?
Genul care rămâne cu una de-i place să se giugiulească după ce mănâncă pește.
Și mie îmi place sushi. Părea de treabă. Era foarte drăguță.
Nu-mi pasă de ea. Îmi pasă de tine și de viața ta amoroasă.
Îmi dau întâlniri cu bărbați.
Haide. Îți dai, dar nu le iei în serios.
Nu folosi marca aia. Lasă o peliculă. Ăla e mai eficient.
Aș vrea să te porți așa și cu bărbații.
Poți alege un detergent, dar nu un bărbat.
Asta e slujba mea. E mai ușor. Astea sunt grafice, numere.
Încearcă întâlnirile online. Au grafice.
- Nu iar asta. - Ce au întâlnirile online?
Ce au?! Te uiți la Dateline?
Știi câți ciudați există?
Aș putea ajunge costum de piele sau în portbagajul cuiva.
E un pic cam dramatic. Asta se întâmplă unei fete din 20.
Și n-o să ajungi în portbagajul nimănui. Dacă ai noroc,
cineva va ajunge în al tău. Ăsta e portbagajul tău.
Termină!
Trebuie să ieși din nou.
E posibil să greșești și s-o sfârșești cu tipul nepotrivit.
Dar și cu cel potrivit. Nu merită?
Care e cel mai rău lucru care s-ar putea întâmpla?
Costum de piele. E destul de nasol.
Mersi că m-ai adus la bunica ta.
Suntem prieteni. Faci parte din familie.
O, Doamne...
Ăsta e fără gluten. Gustă.
De ce stați aici singuri?
N-o să-mi faceți strănepoți așa.
E o adunare de familie.
Nu cred că vrei să facem strănepoți astăzi.
Eu ți-am dat deja un strănepot minunat.
Ăla nu se pune, pentru că ai stricat tot.
Vino, Lil.
Hai să le arătăm copiilor cum se face.
Vedeți?
E cam scârbos când se sărută.
Doamne, ce-mi place puștiul ăla!
Ce ai?
Hei, absorbitule! Vrei să vorbim?
E minunată chestia aia, nu?
- Chiar așa. - Ce?
Îmi place cum se privesc în ochi.
Sunt sigur că e cataracta.
Mi-ai pus o întrebare serioasă, nu?
Vrei un răspuns serios?
- Vrei să las tortul jos? - Da, te rog.
Mulțumesc.
Tortul e jos. Vorbește cu mine.
Serios, discuție între bărbați.
De la bărbat la bărbat.
Am încredere în tine. Știu că ai face orice pentru mine și eu pentru tine.
Ai încasa un glonț pentru mine
și eu pentru tine.
- Îți imaginezi... - Da...
Toate astea... Îți imaginezi cum ar fi să le împărtășești cu o femeie?
Nu.
Bine.
Nu.
Mulțumesc.
Bine, Joe, Steven, voi urmați.
- Joe. Noroc, fiule. - Hai la război!
Așa. Frumoasă fentă.
Frumos. Pe el.
E la pământ! Pune-l la pământ și lovește-l!
Pune-l la pământ și lovește-l!
Nu te opri! Dă-i pumni!
E cu spatele!
- Sufocă-l pe la spate! - Mă predau!
- Se predă. E mort. Ura! - Mă predau.
Așa se face!
Ai văzut? L-am pus jos.
Bine. Ești bine.
- Așa îl pui jos. - De ce ești aici în mijlocul zilei?
Aveam puțin timp liber și m-am gândit să-l petrec cu prietenul meu.
M-a făcut zob.
E doar o chestiune de opinie.
Ce știi tu despre lupte?
Ești doar un agent de turism.
Destule ca să știu că cine ezită...
Durerea?
E doar slăbiciunea care părăsește trupul.
O, tată...
Joe. Joe, Joe.
- Hei, băieți. - Mamă, m-ai văzut cum am câștigat?
Acolo jos? Uimitor.
Hei, băieți!
- Hei, micuțule. - Bună.
- Bună, Tuck. - Ce mai faci?
Nu știam că ești în oraș.
Am avut niște zile libere, așa că am venit să-l văd pe Joe.
Ești singurul agent de turism întâlnit care călătorește pentru muncă.
Da.
Mă gândeam că poate...
Tu, cu mine și cu Joe am putea
să ieșim împreună ca o familie, să mâncăm ceva.
Să luăm o masă. Cred că ar fi foarte bine.
Am întâlnire în seara asta.
Poate altă dată.
Sigur, grozav. E bine.
Pa, Joe!
Prea bine.
Vă vine să credeți?
E pur și simplu extraordinar!
Ce sfârșit uimitor pentru prima jumătate de joc.
Vreți pe cineva cu care să începeți o viață?
Ați prefera să vă petreceți timpul cu sufletul pereche decât la muncă?
Cu peste 6 milioane de burlaci,
It'sFate.net vă va ajuta să găsiți acea persoană specială.
Găsiți-vă sufletul pereche cu un singur clic.
- ...faceți un test de 15 minute. - Mă uit, liniște.
Deschideți ușa dragostei.
Gata cu nopțile singuratice.
Gata cu diminețile goale.
Oferiți-vă darul dragostei.
Îl meritați. It'sFate.net. Ce aveți de pierdut?
E atât de trist.
- Bună dimineața, Ella. - Bună dimineața.
- Uite-o că vine. - Bună.
- Arăți bine, șefa. - Ce?
- Bună, Paul. - Ce? Nimic.
- Bună dimineața, Hudson. - Mă bag, fato.
Și eu.
Emily! În ce mă bag?
O, Doamne. E...
Verifică-ți desktopul.
VENIȚI S-O LUAȚI, BĂIEȚI!
O, la naiba!
Bi-curioasă? Băi goală?
Role? Ce e asta, 1994?
Arătai adorabil în șortul ăla. Bărbații o să răspundă la "buza de cămilă".
O să te omor.
Ce zici de un "mulțumesc"?
Toți colegii cred că fac curat în casă într-o uniformă de asistentă obraznică.
Înseamnă că joci roluri.
Aruncăm un năvod mare. Nu știm încă ce bărbați îți plac.
Stau în mâini și "caut o relație serioasă".
- Nici măcar nu știu ce înseamnă. - Înseamnă că ești flexibilă.
Bărbații vor să știe că ești bună la gimnastică.
Nu, ăsta e laptele special al lui mami.
Scoate-mă de pe ăsta. Cum îl anulez?
Nu poți. Eu mă ocup de el și nu-l poți anula.
Stai puțin. Cine e ăla?
O, Doamne. E drăguț.
Ți-ai pus datele personale
- ...pe un site public? - Da.
- Ai înnebunit? - Nu.
- Unde o duci? - Nu-mi face asta.
- La Blarney Stone. - Îmi place tonomatul.
Ești așa un sentimental.
Bine, tu o să te duci la întâlnire și eu am să vin cu tine.
- Nu. - Ba da.
Mi-e teamă pentru tine. N-ai mai făcut asta de multă vreme.
Fata asta s-ar putea să fie o nebună.
De altfel, jumătate din fetele alea fac pipi din picioare,
celelalte sunt urmărite.
- E o întâlnire. - Din fericire, sunt liber în seara asta.
Aduc binoclul, niște cremă de mâini,
o să mențin o rază de 100 m. Super.
Nu, nu-mi urmărești însoțitoarea.
Am nevoie de intimitate.
O să fiu după colț la un apel, la magazinul video.
Un apel înseamnă extracție, două că ai nevoie de curățător, 3, mă duc acasă.
- Două sute de metri. - S-a făcut.
Tuck? Tu ești Tuck?
Bună. Eu sunt Lauren.
O, Doamne. Bună.
Îmi pare bine.
Și mie.
Te rog, stai jos. Te rog. Îmi pare rău.
Ești foarte, foarte frumoasă.
Poți să mai spui asta, pentru că ai o voce uimitoare.
Simt că ar trebui să-mi cer scuze din nou pentru profilul bizar.
Prietena mea Trish e...
Nu fi caraghioasă. Toată lumea ar trebui să aibă o prietenă ciudată.
- Cred că va trebui s-o omor. - S-ar putea
- ...să te pot ajuta cu asta. - Glumesc.
- Și eu. - Dragostea
e singurul lucru care o poate salva pe creatura asta.
Și o să-l conving că e iubit,
chiar și cu costul vieții mele.
Orice ai auzi acolo, oricât de mult te-aș implora...
- ...oricât de tare aș urla... - Bună.
...să nu deschizi ușa, altfel se năruie toată munca mea de până acum.
Bravo ție, prietene.
Spune-mi un lucru despre tine care nu e în profil.
Am un fiu.
- Da? - Da. Îl cheamă Joe.
Are 7 ani și e încântător. Foarte încântător.
Și mama lui?
N-a mers.
Tu?
N-am nici copii,
nici foste soții.
- Am o întrebare importantă. - Spune.
Ai fost vreodată sau ai de gând să fii criminal în serie?
Trebuie să fii deschis la orice.
- Dar nu. - Bun răspuns.
N-ai omorât niciodată pe nimeni cu mâinile goale?
Nu săptămâna asta.
Grozav.
- Lauren, ești incredibilă. - Nici tu nu ești rău.
Bine. O să închiriez un film, o să fac un duș rece...
Și eu.
- Și o să aștept telefonul tău în... - Cinci minute?
Aici a început tot.
Stăteam acolo, lângă biroul ăla.
Nu, stăteai pe scaun. Brusc, ai venit spre mine.
Foarte, foarte încet.
Puteam număra fiecare pas.
Și când veneai spre mine,
mi-am zis: "Ce e cu el? Nu poate merge mai repede?"
- Îmi pare foarte rău. - Scuze. Ia-l tu.
- Nu, ia-l tu. - Ești sigur?
N-o să-ți placă. Are o răsturnare de final foarte previzibilă.
- De unde știi ce-mi place mie? - Mă pricep la filme. Și la femei.
Chiar?
Bine.
Atunci spune-mi tu ce vreau.
Femeia dispărută? De ce?
Nu poți da greș cu Hitchcock.
Are comedie, dramă, romantism. E un thriller.
E sofisticat, dar nu convențional.
E cam obscur, așa că dacă nu l-ai văzut, o să-mi mulțumești că ți l-am prezentat
și dacă da, ai ști ce alegere bună a fost.
L-am văzut
și e o alegere foarte bună,
însă nu la fel de bună ca Rebecca, Notorious, Vertigo,
sau aproape toate filmele lui dintre 1960 și 1972.
De fapt, e un film de mâna a doua.
A doua...
- Nici vorbă. - Văd că examinezi prospecte.
Aia de la Străine... Prea multă anxietate.
Aia în pulover care alege un film de animație?
O să-ți numească copiii înainte de micul dejun.
Problema e că nu scapi ușor cu niciuna.
Înțeleg. Cauți o fată care închiriază un film de aici.
Sigur n-are o întâlnire. Suntem ținte ușoare.
Și tu arăți ca un tip interesat într-o închiriere de-o zi,
dacă mă înțelegi. Dar dacă ai ști ceva despre femei,
sau despre mine, ai ști că sunt capabilă să-mi aleg singură filmele.
Dar mersi.
Vânătoare plăcută!
Vrei să sparg baza de date de la un magazin video?
- Pentru cazul Heinrich. - Căutare în baza de date.
Dă mai jos.
Stop. Dă înapoi.
Ea e.
Dle, ce legătură are fata asta cu cazul Heinrich?
E strict secret.
Bună la toată lumea. Sunt Lauren Scott. Vă mulțumesc că sunteți aici.
Bună dimineața, Lauren.
Suntem aici ca să vorbim despre grătare. Prime impresii?
Mi-a plăcut opțiunea de rotiserie.
Perfect. E foarte utilă.
Nu cred că s-a încins destul de repede.
Ceva era în neregulă cu motorul sau... scânteia era moartă.
De fapt, dle, nu e nimic în neregulă cu scânteia.
Unii oameni cred că grătarele se aprind la cea mai mică atingere.
Nu așa funcționează.
Are cineva vreo părere utilă?
Capacul mi s-a părut greu de manevrat.
Capacele... Ce pacoste, nu?
Mi s-a părut că totul e un pic cam țeapăn, rigid, nu chiar ușor de utilizat.
Depinde de utilizator.
Întâmplător, am multă experiență cu grătarele.
Sunt un maestru al grătarelor.
Ăsta e unul foarte sofisticat. Nu cred c-ai avut de-a face cu unul din astea.
Sau poate unui grătar ca ăsta îi e atât de frică să nu se ardă,
încât rămâne pe fierbere și nu se încinge niciodată de tot.
- Nu-mi atinge grătarul. - Nu cred că îi face față unuia ca mine.
- Ar putea. - Chiar?
- Ușor. - Dovedește. La 20:00, Barcelona, mâine.
Nu prea cred.
Bănuiesc că aș mai putea sta un pic, să vorbim despre grătare.
Cărbune sau gaz. Nr. 19, ce părere ai?
Dacă spun "da", pleci? Asta e slujba mea.
- La 20:00, mâine. - Bine.
- Bine.
Miroși frumos.
Pa.
Ce faci la computer, porno?
- Poză cu iubita mea. - Și eu.
- Îmi verificam iubita. - Nu știu dacă e sinistru sau romantic.
E "siromantic". Vrei s-o vezi?
- Sigur. Tu vrei? - Da.
A ta sigur are antene și urlă la lună.
Da, dar e foarte atrăgătoare cu ele.
- E de nota 10. - La 3.
Unu, doi, trei și start?
Număr eu.
Unu.
Doi, trei.
- Aia e... - Lauren Scott?
Scott.
- E fata de la magazinul video? - Care e chiar după colț, de la bar.
- N-am știut. - Firește că nu. De unde era să știi?
Dar chiar ți-a spus că vrea să iasă la întâlnire cu tine?
O să simplific lucrurile. O să mă retrag. Ieși tu cu ea.
Stai. A spus că vrea să iasă cu tine?
Nu contează. Te iubesc. Ești prietenul meu cel mai bun.
Ieși cu ea.
De altfel, dacă aș intra în peisaj, n-ar fi corect.
Ce înseamnă asta?
- Ce înseamnă asta? - Hai, omule,
nu ieși așa des ca mine
și, ca orice altceva...
- ...practica te face... - Perfect?
- Nu, nu. - Ești perfect?
Nu perfect, dar foarte aproape...
- ...de perfect. - Crezi asta?
- Nu e nevoie să te retragi pentru mine. - Nu?
Nu-mi fac griji că o să se îndrăgostească de tine.
- Cât de drăguț ești, mulțumesc. - Ești binevenit.
Fă ceea ce faci tu,
orice ar însemna asta
și...
Să aleagă ea.
- Bine. - Da.
În regulă.
Și să stabilim câteva reguli de bază.
- Ar trebui. - Unu, nu ar trebui
- ...să-i spunem că ne cunoaștem. - Doi, ne încurcăm unul pe altul.
Trei, fără prostioare. Fără prostioare.
Doamne, tu chiar n-ai mai ieșit de mult.
Și dacă asta o să ne afecteze prietenia...
- Dar n-o s-o afecteze. - ...dar n-o s-o afecteze.
- ...atunci ne oprim. - S-a făcut.
- Atunci avem... - O înțelegere între domni.
- Să câștige cel mai bun.
Cel mai bun pentru ea.
Pentru doamnă.
Cel mai bun pentru doamnă.
SUCURSALĂ C.I.A.
LONDRA, ANGLIA SAVILE ROW
Iertați-mă, dle. M-ați speriat.
Am înțeles că ești cel mai bun din Savile Row.
Ne străduim, dle.
În cazul ăsta, aș vrea un costum din materialul ăsta.
Vigonie sud-americană. O alegere excelentă, într-adevăr.
O chestie la costumele mele, îmi place să le știu unice.
N-aș vrea să dau peste nimeni cu același costum.
- Sper că înțelegi. - Bineînțeles, materialul și culoarea...
Am mai făcut doar unul pentru un domn care trăiește foarte departe.
Cât de departe?
La Los Angeles.
Aveți vreun motiv să mergeți acolo în curând?
Am acum.
Bună ziua. Nu sunt acasă momentan. Lăsați un mesaj
și vă contactez eu.
Tuck, Tuck.
Unde ești? E ora cinci.
Începe maratonul CHiPS. Am bețe noi pentru Rock Band.
Sună-mă.
- Îmi plac locurile astea. - Bănuiam eu.
Și nu plecăm până nu folosim toate jetoanele.
Nu sunt acasă momentan. Lăsați un mesaj
și vă contactez eu.
Unde ești, omule?
Hei, omule, e cam 17:43...
Așa că o lălăi pe-aici... Mă uit la ăsta.
Poate ți s-a închis telefonul.
Verifică-l ca să vezi... E clar că nu poți să vezi...
În fine, sună-mă.
Deci la hocheiul cu aer se trișează.
Sunt disponibilă pentru lecții oricând.
Dar doar pentru tine.
Vreau să-ți arăt ceva.
...și vă contactez eu.
Hei, omule, sunt un pic îngrijorat. Nu știu dacă...
Nu m-ai sunat de multă vreme, de vreo oră.
Dă-mi un telefon că ești bine, bine?
Bine. Am spus bine de vreo 5 ori.
Dă-mi un telefon. Bine.
Unde mergem?
- Sunt lei aici. - Nu!
- Ba da. - Vorbești serios?
Bine. Deschide-i.
Uau! E atât de frumos.
Haide.
Mergem acolo?
- O să mă prinzi, nu? - Da.
- Promiți? - Absolut.
Unu!
Așa!
Doi!
Trei!
Așa!
O, Doamne!
Bun!
- Ce-a fost asta? - Scuze. Mi-ai scăpat.
Ai făcut-o intenționat.
Poate, da.
Eu cred că da.
Uneori a te lăsa e cea mai bună parte.
Haide.
- Dă-mi aia. - Vin.
Stai puțin.
- Alo. - Hei, eu sunt. Poți vorbi?
- Da. Ce e? - Nu știu.
- Mă simt ciudat să ies cu 2 tipi deodată. - Vorbești serios? Nu te simți ciudat.
Asta e bine. Trebuie să ieși și să trăiești o viață
pentru femeile ca mine care nu pot.
Care fac sex cu același bărbat miercurea la 21:00
- ...în timp ce mănâncă Cheetos. - E bestial.
Este bestial.
Pentru femeile de pretutindeni.
Așa te vreau! Bob e super-excitat. Trebuie să închid.
Bine. Pa.
Pentru femeile de pretutindeni. Îmi place! Te iubesc.
Tuck.
Unde e partenerul tău?
- S-a dus la o întâlnire. - Bineînțeles.
E un asasin. Omoară tot ce-i intră în vizor.
Am localizat numărul de înmatriculare.
- Vrei să-l afișăm? - Da.
Nu. De fapt, nu.
Haide. Te rog. Mersi.
Nu. Nu se poate.
Ba da, trebuie s-o faci acum. Haide.
- Sunt aici, haide. - Bine.
- Nu eram sigur că o să vii. - Ți-am spus că fac față.
Mai vedem. Haide.
- Nu vreau să pierd rândul. - Nu-ți face griji.
După tine.
Ia-o înainte.
Lasă-i să treacă.
- Mă bucur că te văd. - Ce mai faci?
O să-ți placă locul ăsta, jur. Hei, Ciera. Ce mai faci?
Cred că te simți bine.
Relaxează-te. Nu mai sta ca pe jar.
Nathaniel.
Ce mai faci?
Uită-te la tine!
Strălucești ca o lumină orbitoare.
Sunteți aici? Haideți!
Trebuie să salut DJ-ul. Mă cunoaște.
Haide. Haide înăuntru.
Ce faci?
După tine, doamna mea.
Veuve din '85, Sammy.
Hei! Unde te duci?
- Doar ce-am ajuns aici. - Știi ce?
- Nu sunt fata pentru tine. - O, haide.
Hai înăuntru. O să ne simțim bine.
E în regulă. Am făcut asta.
Când eram gimnastă, cel mai bine stăteam în mâini.
- Ai fost gimnastă? - Incredibil!
E o întrebare validă. Ai spus că ai fost gimnastă.
De-asta plec.
Pentru că ești încuiată și nu știi să te simți bine?
Ai inteligența emoțională a unui băiat de 15 ani.
Crezi că m-ar interesa să ies cu tine sau să mă întorc în club?
- Nu prea cred. - Mulțumesc, prințesă arogantă.
- Ne putem spune noapte bună? - Te rog, spune noapte bună.
Noapte bună.
- Distracție plăcută. - Întoarce-te în satul de pensionari.
Așa voi face.
O, Doamne, nu se întâmplă asta.
Vino înapoi! Așteaptă!
- Sărută-mă. - Nici vorbă.
- Pe bune. - De ce te-aș săruta? Nu vreau.
- Sărută-mă imediat, fir-ar să fie! - Nu vreau. Ești bipolară.
Termină!
Lauren.
Lauren, hei!
O, Steve.
Dumnezeule, ce ciudat că ne-am întâlnit iar. Ce ciudat!
Ăsta e prietenul meu... FDR.
E chirurgul despre care vorbeam.
Aha.
Neurochirurg. Șef de departament la spitalul de pediatrie.
Uimitor!
- Da, e uimitor. - Termină.
- Uimitor! - Nu știu ce mă face mai fericit,
zâmbetul unui copil sau să mă trezesc lângă tine.
- Te iubesc. - Și eu. E atât de ciudat.
În același timp.
- Suntem foarte fericiți. - Da, suntem.
Dar cine n-ar fi fericit
cu o fată ca asta? Are de toate.
- E frumoasă, stilată, grațioasă. - E atât de drăguț cu mine.
- Știai că a fost gimnastă în școală? - Nu.
- Bănuiam eu. - Da.
Îi place.
Jucăușă. Îmi place!
- Poți face chestia aia pe bârnă? - Știți ce? Ar trebui să plecăm.
- Stan. A fost o plăcere. - Numele meu e Steve, dar e în regulă.
- Steve, în fine... - Mi-a părut bine.
Foarte bine.
A fost o plăcere.
Uită-te la asta. Un sărut pe mână.
- Frumos. - Ești atât de norocoasă.
Știu, știu.
- Pa! - Pa!
Distracție plăcută, Simon.
- E Steve. - Mulțumesc mult.
Scuze, ce? Urechea asta e cam surdă.
Am spus mulțumesc. Mulțumesc. Nu e nevoie să fii nesuferit.
Vrei să mâncăm ceva? Știu o pizzerie după colț.
Îmi datorezi o explicație pentru orice a fost asta.
Ai dreptate.
Hai să mergem.
- Bine. - Bine.
Așa că mi-am făcut bagajele și am venit după el aici.
Șase luni mai târziu, l-am găsit în pat cu o antrenoare de Pilates.
Nu e bărbatul pe care-l credeam.
- Simt că am făcut o greșeală. - Eu nu cred în greșeli.
E o filozofie convenabilă pentru cineva ca tine.
Greșelile ne fac cine suntem.
Te-au condus aici, nu?
Ai prefera să fii în Atlanta?
Nu chiar.
Te-au condus la slujba ta. Îți place slujba ta.
- La nebunie. - Poftim...
Zic și eu.
Ești foarte deștept.
Destul de deștept pentru un amator de cluburi.
- Bună dimineața. - Bună dimineața, dle.
Drăguță femeia de aseară.
- Mi-ai urmărit însoțitoarea. - Ce? Nu.
Ba da.
Bine, îmi pare rău, am făcut-o.
- Aveam o înțelegere. - Știu.
- Dar am început să mă gândesc... - Ai început să gândești?
Trebuia să știu, atâta tot.
Dacă mișca ceva,
- ...chemai Echipa Specială? - Nu!
Lunetiștii? Mă lichidai?
Biroul nostru din Munchen a identificat un om de-al lui Heinrich din Hong Kong.
Îl cheamă Ivan Sokolov.
Iată un dosar de supraveghere de la DFS din Mexic.
Credem că încearcă să-l aducă pe Heinrich aici, prin portul din L.A.
Convorbirile sugerează că Ivan trăiește aici, în L.A.
Scoateți-l din ascunzătoare.
Ea sigur și-a pierdut "scânteia".
Tu alertează Interpolul, eu o să sun câteva din contactele noastre.
Chiar îmi place fata asta.
Și mie.
Nu, mie chiar îmi place.
- Și mie. - Da?
Da.
- Deci nu dai înapoi? - Nu.
Bine.
Atunci ar trebui să știi că eu și Lauren, când am ieșit împreună...
am...
Ce?
Ce-ați făcut?
Am împărtășit un sărut.
Un sărut incredibil de magic cu limba.
O, Doamne... Minunat.
Ești un animal.
Uite, amice... Și noi ne-am sărutat.
A fost destul de special. Mă îndoiesc că o să fie ultimul.
- Mai vedem noi, bine? - Mai vedem noi.
Da, mai vedem noi.
Nu repeta ce-am spus.
Mai vedem noi.
Asta o să mai vedem noi.
Mai vedem noi.
Asta o să mai vedem noi.
Asta e o operațiune live, de filare.
Vreau parabolice, infraroșii, camere de satelit, de toate.
Vreau date despre Lauren Scott.
Ce-i place în taină... Ce nu-i place.
Ce o face să râdă, să plângă.
Cele mai bune prietene, membrii de familie...
Totul e important.
Și ultimii 3 tipi cu care s-a culcat.
Cu cine s-a culcat în ultima săptămână.
Vrei să-i lichidăm?
Îi lichidăm?
D...
Nu.
- Nu. - Îmi pare rău, dar...
- ...ce legătură are cu cazul Heinrich? - Mă tem că e strict secret.
Numai pentru ochii mei.
Operațiunea e strict secretă.
- Nu vă dezamăgiți țara. - Recepționat.
Adăpost online
- Ce naiba se întâmplă aici?! - Nimic!
Îmi pare rău că vă întrerup joaca, dar avem o adresă pentru Ivan Sokolov.
Poate ați vrea să ieșiți din birou.
Absolut.
FETE FRUMOASE APARIȚII ÎN FIECARE SEARĂ
Eu conduc, tu mă acoperi.
Mă gândeam să conduc eu.
- Eu sunt întotdeauna primul pe ușă. - Nu ești întotdeauna primul la orice.
Bună. Suntem prieteni cu Ivan.
Nu, sincer, după tine.
Pe bune, după tine.
- Brut? - Patchouli?
Îmi place patchouli. Minunat.
- O, nu, eu... - Ce pariați voi acolo?
Bună! Cărți!
Sunt mare amator de pocher!
A câștigat Turneul de Maeștri Go Fish în Reno.
Ăsta e un joc privat.
Nu-ți flutura mâinile la mine! Știi cine sunt?
S-a băgat în rozé la micul dejun. E turtă.
Am spus că e un joc privat!
Știu cine ești.
- Ivan! - Cel Groaznic!
Suntem prieteni cu Karl Heinrich.
Există o mică problemă.
Heinrich nu are prieteni.
Vai de mine...
Dă-mi o magazie!
Vii vreodată pregătit?!
Asta-i o prostie!
Fă-ți rost de pistol.
Jos!
- L-am prins, nu? - Nu, eu l-am prins.
Bineînțeles, prietene. Îmi place cum muncești.
Spune-ne unde e Heinrich și poate facem o învoială.
Nu spun nimic.
O să primești 3 mese pe zi și o pereche de pantaloni frumoși.
Dă deodorantului o șansă, Ivan.
BROYLES Urgent - raportul
BOTHWICK Alertă de misiune
Ce se întâmplă?
- Ce e? - Collins. Mă duc la doctor.
Tu?
Nimic. Doar o informație. O s-o verific.
- Am înțeles. - Bine.
I-a dat mesaj prietenei ei, Trish,
că vrea să vorbească pentru că ÎPNM.
Cei de la criptografie cred că înseamnă "își pierde naibii mințile"!
Nu e B-Ă-Ș-C-Ă-L-I-E. M-am C-P-M-D-R când l-am citit.
Bothwick! Ș-Ș-T.
Trish a sunat dădaca și i-a spus că e o urgență.
E foarte serios.
Nu pot să cred ce problemă am! Eram cu Boggle,
acum sunt cu doi tipi superbi.
Nu mai vorbi de Boggle ca de un bărbat. E un joc.
Vorbești ca o femeie cu 9 pisici care împletește mult.
Și ai spus că arată bine, nu că sunt superbi.
- Vrei să vezi o poză cu ei? - Da!
Nu știam că ai poze. Dă-le.
Ăsta e sex murdar.
Ca atunci când faci sex murdar... și e infect.
Nu sexul, ci mirosul de bărbat, ăla bun.
E destul de impresionant... pentru tine. Da! Celălalt cum arată?
Dă mai încolo.
O, Doamne! Și el e sexy.
Sunt impresionată de tine.
- E super sexy. Tipul ăsta... - M-ai speriat de moarte.
- Ești bine? - Da.
- Medical vorbind? - Bine.
- Sunt oameni, nu produse. - Nu ești un mincinos foarte bun, știi?
- O, da și tu ești. - Ei nu-mi fac fente din astea niciodată.
Cum suntem amândoi aici, putem împărtăși resursele?
- Incredibili, tipii. - Bănuiesc că n-am încotro.
- Ia loc. - Nu plec nicăieri.
Ei bine, sunt disponibilă ca prietenă,
dacă vrei să fac sex cu amândoi,
ca să văd care e un câștigător și care nu.
Aș face-o pe la spate. M-aș preface că ești tu. Mi-aș face coadă de cal.
Sunt ocupată, fiind mamă, dar mi-aș face timp
pentru că astfel de prietenă sunt.
- De ce ascultă de bătrânul ăla? - Habar nu am.
- Știi ce? Nu e de ajutor. - Bine.
Hai să facem un grup, ca la tine la muncă.
Tu ești grupul... Și eu îl conduc, ca tine.
- Asta e o idee bună. - Bine.
Asta e bine. Îmi place.
O să-ți pun întrebări despre produse.
- Bine. - Despre oameni.
Și tu-mi spui de cine îți place și de ce.
Sunt amândoi incredibili.
O, ce dilemă. Eu trebuie să mă duc acasă
să curăț barba lui Bob de sosul tartar.
Și poate unul din testiculele care nu i s-au lăsat.
Și tu-mi spui cât de uimitori sunt tipii ăștia?
- E ceva rău la ei? - Stai să mă gândesc. Defecte.
Cred...
Ar fi un lucru.
FDR are mâini mici de fetiță. Ca mâinile de T-Rex.
Scârbos!
Asta înseamnă că are un jeleu în loc de penis.
Știi că nu e adevărat. L-ai văzut.
L-ai văzut în Bangladesh. Știi că nu e adevărat.
Și Tuck e britanic.
- Ce vrea să însemne asta? - Nu înseamnă nimic.
Deci sunt cam egali. Vreau să intri în modul de luare de decizii.
Repede. E distractiv, dar nu eu fac sex.
- Deci nu mă pot implica. - Știi de ce am nevoie?
- De un joint. - Nu, de un termen.
O să-mi acord un timp ca să mă decid.
- Asta e bine. - O săptămână.
O săptămână?
A crescut în Georgia.
Se oferă voluntară la adăposturile de câini.
Îi place rockul clasic și să colecționeze mini-Camaro.
Mașinile?
Ce tare e!
Ești făcută pentru asta.
Tata le colecționa!
Dar nu erau așa frumoase ca asta! Dar nu mă lăsa niciodată să le conduc!
O, nu-mi imaginez de ce.
Ne-a arătat degetul?
- Ce-a fost asta? - Țeava de eșapament.
Bagă viteză.
Îi place vinul roșu, sărurile de baie cu levănțică
și colecționează afișe de Gustav Klimt.
Austriacul. Băiatul știe să picteze.
N-ai văzut niciodată "Sărutul"?
Ba bineînțeles că da.
Asta e ce cred eu?
Ești fană?
Gustav Klimt?
- E artistul meu preferat. - E și artistul meu preferat.
E incredibil.
- Sunt autentice? - Da.
Bine, termină...
- Recunoști asta? - Da!
"Harpistul". Din 1895.
- L-am văzut într-un album. - Mișcarea pre-secesionistă.
Uită-te la încordarea dintre a doua și a treia dimensiune.
...dintre a doua și a treia dimensiune.
- De unde știi asta? - Asta e preferata mea.
"Undine", 1902.
O, Doamne... Ăsta e uimitor.
Inovația a devenit intrinsecă...
Pentru Degas și pentru Moderniști. Se vede influența Art Nouveau.
Era un mare adept al picturii cu degetele.
Poftim?
Am pierdut contactul.
Câteodată le pipăia cu degetul ca să se simtă mai aproape de ele.
Își folosea...
Făcea...
Intimitatea cu pânza... A pipăi o pictură...
A...
Mai degrabă... să picteze, folosindu-și mâinile.
Uneori folosea noroi și bețe.
Știi, folosea noroi și bețe...
Da?
- Și dacă nu găsea un băț... - Și dacă nu putea găsi un băț...
...își folosea scula.
Ce?
Fir-ar să fie!
Știi? Cred că... ajunge cu vorba.
Să lăsăm picturile să vorbească de la sine.
O, Doamne.
E atât de frumos.
E uimitor.
Absolut incredibil.
Da. Este.
Mulțumesc.
- Alo? - Eu sunt.
- Cum a mers? - Amândouă au decurs bine. Prea bine.
- Nu știu ce să fac. - Minunat. Vin la tine.
Dă pe 5. Dă mai tare un pic.
Sunteți sigur, dle? S-ar putea să avem probleme constituționale.
Legea patriotică.
- Cum a fost? - Sunt amândoi incredibili.
FDR are ochi uimitori în care vrei să te topești.
Atât de frumoși. Scoate ce e mai bun în mine.
Mă încearcă.
Dar e genul mereu pus pe fapte. Foarte abil.
Uneori cred că nu-i pasă decât de el însuși.
Ei bine, se spune că e un sanctuar pentru ei, dar... Iată-l.
- Uimitor. - E mai mult un sanctuar pentru mine.
- Hei, Rebecca. - Cine e tipul ăla?
- Bună, Betty. - Poftim?
Nu știam că ești atât de pasionat de animale.
Da. De animale și copii.
Ce faci?
- Ce mai faci, Nick? - Poftim?
Sunt multe lucruri pe care nu le știi despre mine.
- Îmi ia ceva ca să mă deschid. - Văd asta.
Ce e?
- Ce e cu tine? - E atât de drăguț.
Ești bine?
- Ai voie să deschizi cuștile? - Tot timpul, da.
- Bine. - O, da, da.
- Hei, Snuggles, ce mai faci? - Un Terier Boston.
Îmi plac câinii ăștia.
Bună.
Multă energie.
Îmi place locul ăsta.
- Ce ai în gură? - Mult păr de câine.
Așadar...
Știu.
Un dezastru.
- Mă ajuți să aleg unul? - Adopți un câine?
Cred că e timpul să fiu responsabil și pentru altcineva în afară de mine.
Mi se pare grozav.
Bine.
Hai să-l alegem pe cel mai trist și mai bătrân ticălos de aici.
Bine, și Tuck?
Tuck e grozav.
E drăguț. Ne distrăm foarte mult.
Mai mult decât am făcut-o vreodată.
Dar e... prea dulce, poate? Un pic cam sincer?
Precaut.
Da. Plictisitor. Era să adorm numai ascultând asta.
Precaut...
Tuck, cred că sunt gata.
- Ai mai avut armă până acum? - Păi...
Nu, nu chiar.
Bine. Trebuie să ții capătul ăla al armei departe de mine.
- Bine? - Bine.
- O să fie distractiv. - Nu.
Nu e distractiv.
E periculos.
Ai grijă!
Fața mea!
O, Doamne.
Haide.
Bine.
Trebuie să-mi pun ochelarii. E foarte stresant!
Liber. Ieșim.
Împușcă-l!
- Nu în cap! - E ilegal.
O, Doamne...
Mi-e frică!
E o grenadă!
Cine e tipul ăla?
Omule, e doar un joc!
Hai să ne cărăm de aici.
O, da.
O, Doamne...
M-ai văzut în acțiune?
Eram pe val. Băiatul ăla a venit de nicăieri.
Ești supărător de bun la asta.
Cum te face să te simți?
Dacă națiunea noastră ar fi atacată de luptători paintball,
- ...voi fi în siguranță. - În siguranță.
Am încercat să te apăr și să trag câteva focuri,
dar cred că mecanismul de declanșare e blocat.
- Nu, e pusă piedica. - Încercam să...
- Chestia asta? - Da.
O, Doamne! Ești bine?
Îmi pare rău că râd.
Râd când se întâmplă lucruri rele.
Nu e nostim. N-ar trebui să fac asta.
Ești bine? Poți să mergi?
Da, sunt bine, sunt bine.
O, Doamne, mă simt atât de prost.
Da, e în regulă.
Hai să mâncăm ceva.
Știi că ți-am spus că Tuck e prea la locul lui?
Ieri am fost la paintball
și era să-i scoată un ochi unui copil.
Și FDR s-a dus la un adăpost
și a adoptat un câine de 12 ani cu glaucom.
Devine cam ciudat.
Cred că e vina mea că-i pun în postura asta.
Îi înnebunesc. Și eu înnebunesc.
Și ce-o să faci?
Ce-ar face orice femeie rațională în situația mea.
- Te desparți de ei? - O să mă culc cu ei.
Sex decisiv.
O, mulțumesc! În sfârșit!
Sex decisiv! Asta trebuie să faci!
Să faci sex cu amândoi!
Mulțumesc!
Ce? Ca păsările și albinele. Caută pe Google.
Aveam o înțelegere.
Avem o înțelegere.
- Avem o înțelegere. - N-o să fac sex cu ea.
Nici eu.
Oricât ar încerca,
- ...noi avem o înțelegere între domni. - Așa e. Avem o înțelegere între domni.
Și suntem domni.
Bine?
Bine.
- Perfect. - Bine.
Doamne Dumnezeule!
- Atât e ceasul? - Da, am chestia aia.
Trebuie să fiu undeva.
Modul de prevenire tactică la scară completă.
Ce anume ai de gând?
Da.
E uimitor.
Ce frumos!
- Lumânările ți se par un clișeu? - Nu, sunt minunate.
A fost o seară perfectă.
Dickerman...
Fă să plouă.
Crezi că poți avea încredere în el?
Nici vorbă.
Bine, te cred.
- E grozav. - Chiar?
Chiar.
Piscină pe acoperiș.
E hidroterapie pentru o veche rană de la fotbal.
Mă întorc.
- Bine? - Bine.
Valea! Haide.
Dumnezeule.
Nenoro...
FDR?
Chiar?
O săgeată tranchilizantă?
Încă 7 cm și aș fi fost mort.
Nouă... 9 cm. Bine?
- Primitivule. - Bună dimineața, dlor.
Taci, Jenkins!
Nu pot să cred că n-ai avut încredere în mine!
Ascultai Sade. Știm ce înseamnă asta.
- E o cântăreață incredibilă! - Așa e.
Da, după aia devii copt. Izmene Încinse.
Și pot să-ți amintesc
că tu mi-ai inundat primul apartamentul?
Lumânările erau un pericol de incendiu.
Nu, nu. Singurul lucru de care ți-era teamă să nu se aprindă era Lauren, nu?
Sinceritate, Franklin.
Încearc-o.
Bun!
Am probleme foarte serioase de controlare a mâniei azi, Ivan,
așa că aș aprecia dacă ai binevoi
să-mi răspunzi la întrebările îngrozitor de plictisitoare.
Rapiduleț.
- Clește, pe bune? - Da, clește.
Din nou previzibil, precaut și plictisitor.
De ce nu-l gâdili la picioare
până vorbește, cu mânuțele tale minuscule de jazz?
Unde e Heinrich, frate?
Mai devreme sau mai târziu o să vină după tine.
Frate.
O să mori.
Nu-ți face griji, tu urmezi.
SUCURSALĂ C.I.A.
PORTUL LOS ANGELES
Îmi pare rău de Jonas.
- Trebuie să vorbim despre Buni. - Desigur. Mergem cu mașina ta sau a mea?
- Nu știu dacă e bine să vii în seara asta. - Nu vrei să vin?
Nu e vorba de asta. Doar că...
Am invitat-o pe Lauren.
Ce mișcare deșteaptă, s-o prezinți familiei tale.
Ești cumva vreun Garry Kasparov?
Nu-i vorba de asta. Lauren tot întreba de ei și știi și tu cum e Buni.
A fost foarte fericită să afle că am o prietenă, a ținut neapărat s-o cunoască.
- Nu-mi vine să cred. - Ce?
Nu face parte din joc, e vorba de familia mea.
- E și familia mea. - Da, dar e familia mea pe bune.
Da.
Ai dreptate.
Ce proste din partea mea să cred altceva.
- O, Doamne... - Nu, lasă-l să-și facă treaba.
Bună!
Buni, ea e Lauren. Lauren, ea e bunica mea, Buni.
Deci tu ești fata care l-a suportat pe Franklin?
- Am adus plăcintă. - Știi unde e bucătăria.
Eu și Lauren avem multe de vorbit.
E frumos.
Minunat.
- Ăsta e FDR? - Da.
Ce sprâncene apropiate.
- Îi înconjoară tot capul. - Știu, era atât de drăguț.
- Bună, Dottie. - Cine sunt oamenii ăștia?
Ăia sunt părinții lui.
Au murit când avea 9 ani.
O, îmi pare atât de rău.
Nu mi-a spus niciodată asta.
Accident de mașină. Au ieșit la cină într-o seară și...
N-a mai fost același de atunci.
Îi e greu să aibă încredere în oameni,
dar în tine trebuie să aibă.
Ești prima fată pe care a adus-o aici.
Și mie mi-e greu să am încredere în oameni.
Avea cei mai mari ochi albaștri, ca niște bile de marmură, care
aproape că-l revanșau pentru faptul că făcea în pat.
Bunico... Nu e nevoie să vorbim despre asta.
- Ba da. - Nu, nu, nu.
Nu, ar trebui.
- Eu cred că ar trebui. - Știu...
Purta costumul de Superman peste tot.
Mirosea îngrozitor!
De unde era să știm că o s-o ia la propriu?
Micuțul a sărit de pe acoperiș.
Am fost informat greșit.
Toți facem greșeli, asta a fost una de-a mea.
Nu uita, Franklin... Nu există greșeli.
Fără greșeli!
- Fără greșeli. - Fără greșeli.
- Purtai rochii? - Doar pentru că...
Le credeam pelerine.
Înregistrăm?
M-am simțit foarte bine.
Și eu.
Îmi place de tipul ăla cu o sprânceană și aparat dentar.
De fapt,
cred că-l plac mai mult decât pe tine.
Și lui îi place de tine.
Ar trebui să plec.
Da.
Ar trebui să fiu un domn.
Ei bine, vestea bună e că eu nu sunt.
Nu e bine.
O, nu.
O, Doamne...
- 'Neața. - Bună dimineața.
- Ești îmbrăcată. Unde te duci? - Trebuie să mă duc la muncă.
Mă gândeam că am putea face clătite.
Îți plac clătitele?
Îmi plac la nebunie clătitele. Chiar aș vrea să mănânc.
- Cui nu-i plac? Nebunilor. - Nebunilor.
Dar trebuie să mă duc la muncă. Am o întâlnire
foarte devreme. Chiar trebuie să plec.
Da, da. Nu, e în regulă.
Și eu am o întâlnire, așa că...
Dar noaptea trecută a fost...
A fost... incredibilă?
O nebunie.
Da.
Mulțumesc pentru...
Eu îți mulțumesc.
Așa că am să plec.
Închide după tine sau... nu știu.
N-o să furi nimic, nu? Nu știu de ce am spus asta.
Bine, pa!
Pa!
Trish... M-am culcat cu el.
- Cu care? - FDR!
Asta e grozav! Cum te simți? Poți să mergi?
Mâinile mici? Nicio problemă.
Știam eu! Ți-am spus eu că n-o să fie!
Cum a fost?
Uimitor. Uimitor de 5 ori.
Dar nu știu ce să fac. Trebuie să mă întâlnesc cu Tuck,
dar după noaptea trecută, nu pot să mă văd cu el.
Nu, ei ne fac asta tot timpul!
A fost Gloria Steinem arestată
ca tu să te porți ca o mironosiță? Nu! Ieși în lume, fii flexibilă.
- Cred că o să ajung în iad. - Nu, și dacă ajungi,
o să vin să te iau.
Bine, păstrează-mi o băutură.
Ai caseta de supraveghere de azi noapte?
O, hei...
N-avem nimic.
Nimic.
Banda s-a blocat, așa că...
E digitală, idiotule.
Da. Îmi dai discul?
Nu vrei să-l vezi, pe bune.
Asta o să hotărăsc eu, mulțumesc.
L-ai văzut?
Doar o dată.
Și ce s-a întâmplat?
Agentul Foster a intrat în incintă.
- Aha. - Da.
Și?
Boylee.
- După aia... - Ce s-a întâmplat în continuare?
A intrat în incintă. A penetrat.
Am înțeles, omule. Înțeleg perfect, mulțumesc mult.
Deschide ochii.
Zbor.
Jack.
Bună.
- Bună. - Maya.
Deci e... marți.
Ziua mea de escală?
Da. Exact.
Doar că...
Uite...
Nu pot să fac asta.
Am întâlnit pe cineva.
Îmi pare rău.
Bine.
Ce mi se întâmplă?
N-ai pic de control!
Tuck, n-am plănuit să se întâmple.
Ea a început.
Bineînțeles că da.
I-ai prezentat familia fericită. Ăsta e porno pentru fete.
- Ai încălcat regulile. - Lasă regulile. Nu mai e un joc.
- Chiar țin la Lauren. - Ai afecțiuni.
- Ți-a luat doar 30 de ani. - Tuck.
- Ce e? - M-am culcat cu ea.
- Știu asta. - Nu, am dormit. Am adormit.
Nu mi s-a mai întâmplat niciodată.
Așadar, își aruncă în joc familia. Vom face și noi la fel.
Aruncăm în joc familia. O putem face?
- Da, desigur. - Bine, să aruncăm în joc familia.
- Nu știu ce înseamnă asta. - Fă-mi rost de o familie.
Așadar, v-ați memorat rolurile. Evenimente relevante din trecut.
Anecdote amuzante.
Da? Super. Bunico, dacă poți scoate o lacrimă, două când povestești
cum am scos copiii orbi din puț, primești 50 de dolari în plus.
Bine, doamnelor și domnilor, ne întâlnim la ora 13:00 fix.
Îmi pare atât de bine că ai putut veni.
Sunt fericită să fiu aici.
Te vor plăcea la nebunie. Și tu pe ei.
- Sunt atât de emoționată. - Și eu. Doamne, ce frumoasă ești.
Ar fi trebuit să ajungă deja. Te superi dacă-i sun?
- Nu, nu, deloc. - Bine.
- Arăți superb.
Începe distracția!
- Bună! - Uite-o!
- Îmi pare bine. - Și mie.
- Trebuia să ajungă acum trei minute. - Nu înțeleg, trebuia să fie deja acolo.
- Dar nu sunt aici, nu-i așa? - Bine, încerc să aflu ce s-a întâmplat.
- În sfârșit, ne întâlnim, nu? - Da.
La naiba!
- Ți-a povestit? - Ce?
- Cum s-a ales cu numele de "Tuck". - Nu, nu mi-a povestit.
Nu e numele lui de botez. Deloc. Nume neobișnuit, "Tuck", nu-i așa?
- Da. Da. - Uite-l!
Bună. Tatăl tău tocmai îmi povestea cum te-ai ales cu porecla asta.
Bună, fiule.
Bună, tată.
- Bună. - Ce mai...?
Doamne Dumne...
Super. Perfect.
Tocmai începusem să-i povestesc. Deci, Tuck coboară într-o zi.
Să fi avut vreo 10-11 ani. Purta o rochie.
Își ridică fusta și-mi zice: "Uite, tati, mi-am ascuns (tuck) puța".
De aici îi vine numele.
"Ce mi-aș trage-o, ce mi-aș trage-o". "A înnebunit copilul ăsta?"
Dar nu mai contează, pentru că suntem foarte mândri că-i plac din nou fetele.
- În sfârșit. - O vreme se iubea doar cu egipteni.
Da. "Haide, vreau să mi-o trageți toți".
Unul după altul.
"Nu fiți sfioși, băieți, atacați, că doar suntem marinari poponari".
Hai să facem comanda.
Lauren, să știi că Tuck e un frate nemaipomenit.
- Da. - Mulțumită lui nu mă mai culc cu străini.
Înainte ca el să intervină, în sat mi se spunea "zdreanța penală".
- Adică "târfă" pe limba lui Shakespeare. - Da.
Unde ai găsit-o pe asta?
Care-i treaba cu țâțele? Am auzit că nu-s adevărate.
Eu n-aș zice că nu sunt adevărate.
- Tuck zice că-s false. - Cum?
- Nu-i adevărat. N-aș spune... - "Ce țâțe, maică!
- De-abia aștept să mă pierd în ele". - N-aș zice așa ceva.
- Ba ai zis. De ce minți? - Da, arată destul de drăguț.
- Deși nu-s așa de mari ca ale mele... - Unde naiba e ospătarul?
Știți ceva, am uitat că am de lucru la birou.
Mi-a părut foarte bine de cunoștință, dar trebuie să plec.
- Comanzi ceva să iei cu tine? - Nu, mulțumesc.
Stai, îmi dai numărul tău de mobil?
- Doamne! - Lauren.
- Afișează 4! - Afișez.
Îmi pare foarte rău.
Au fost cele mai stranii 5 minute din viața mea.
Îmi pare atât de rău. Oamenii aceia nu sunt părinții mei.
- Cum adică? - Nu sunt părinții mei.
- Nu sunt părinții tăi? - Nu.
Am vrut să te fac să crezi că am o familie perfectă, așa că am angajat niște oameni.
- Ai angajat niște oameni? - Da.
- Ce fel de oameni? - Niște actori.
Tuck, totul e atât de ciudat, nu știu ce să zic.
N-am părinți, n-am familie.
- Cum? - Am vrut să te impresionez.
De aceea am angajat o familie, am crezut că așa e normal. Am crezut...
Dar tu ai o familie. Ai un băiat.
Da.
Adevărul e că relația mea cu Joe e groaznică.
Groaznică.
Când era mic, era nemaipomenit. Era ca un pui de cățel.
Mă iubea la nebunie. Dar a crescut și acum nu mai pot comunica cu el.
Nu vrea să mai aibă de-a face cu mine. Deloc.
Înțelegi? Și n-am vrut să vezi asta. De fapt, e foarte jenant.
De aceea am angajat o familie, pentru că așa mi s-a părut normal.
Bine, uite, înțeleg dacă vrei să rupi relația cu mine,
și eu aș face la fel.
- Dar cred... Am vrut doar să... Da? - Tuck.
Doar că am așteptat cu nerăbdare ziua aceasta.
Sunt obosită, trebuie să plec.
Lauren, vreau să ajungi acasă în siguranță. Joe e în drum.
Îl iau de la școală și pe urmă te duc direct acasă.
- Bine. - Mulțumesc.
ȘCOALA ELEMENTARĂ JAMES MONROE
Mami, vin!
Hei, pitic, ce mai faci? Îmbrățișează-mă.
Bună.
Ea e prietena mea, Lauren.
Am crezut că unchiul Frank îți era singurul prieten.
Cine e unchiul Frank?
Da.
Are dreptate. E singurul prieten de la muncă.
Dar ea e noua mea prietenă, Lauren.
Bună.
Ce faceți în după amiaza asta?
Am nevoie de ajutor la muncă.
- Ați putea fi oamenii potriviți. - Mă îndoiesc.
- Da? - Sună grozav.
- Mâinile sus! - Nici vorbă.
Treci pe camera 6.
Pa, Lauren.
Bună.
A folosit puștiul.
A folosit puștiul!
Poate vă putem face rost de un copil, dle... pentru o zi.
- Știi pe cineva? - Știu pe cineva.
Nu.
Am avut o zi fantastică. Mulțumesc mult.
Și eu.
Noapte bună.
Intră în casă.
Nu vrei să vezi. O, Doamne...
Afișează camera 5.
- Doi... - Unde au dispărut? Afișează camera 3.
Tuck, trebuie să vorbim.
Imediat.
- Ne omoară microfoanele. - Afișează 4!
S-a dus 7-ele!
Nu e bine deloc.
Dar e atât de plăcut.
Suntem morți.
Da, suntem.
Bine, Tuck.
Tuck, Tuck, Tuck. Îmi pare rău.
Nu sunt genul ăsta de fată.
Știu exact ce fel de fată ești.
De-asta m-am îndrăgostit de tine.
Fir-ar să fie! Cred că ce s-a întâmplat
e noua invazie britanică.
- Simt că am un atac de panică. - Respiră.
Inspiră și expiră. Și hai să stai jos.
Crezi că e posibil să iubești doi oameni la fel de mult?
Să iubești, da.
Să fii îndrăgostit, nu.
Tu ce faci când nu știi ce să faci?
Îl întreb pe Bob.
Pe soțul tău, Bob?
- Bob Bob? - Da.
Știu că e gras și caraghios, dar...
e grasul și caraghiosul meu.
Și-mi place cum sunt cu el.
- Mamă, poți repara asta? - Hei, micuțule.
Nu-l alege pe ăla mai bun.
Alege-l pe cel care o să te facă pe tine mai bună.
- Nu? - Da.
"Te iubesc"?
Frumoase cuvinte ca să te culci cu o fată. Bravo! Bine jucat.
- Nu m-aș aștepta să înțelegi. - De ce nu recunoști că ai pierdut?
Mă descurcam foarte bine până ai apărut tu cu părul tău mare și dinții tăi albi.
Ca de obicei.
- Și nu uita că eu am găsit-o primul. - Da, dar s-a îndrăgostit de mine, Tuck.
Nu e vina mea că ești mereu în urma mea.
Asta pentru că strâng mereu după tine.
Știi ceva?
Mă doare-n cot pe cine alege Lauren.
Dar asta... ce-am avut noi...
- Da, ce? - S-a terminat.
Am cerut deja un transfer.
- Lauren. Ce mai faci? Ești bine? - Da, sunt bine.
- Perfect. - Ai treabă?
- Nu, sunt la muncă. - Ce făceai?
Mai nimic. E cam plictiseală, sincer să fiu.
- Știi localul ăla de pe bulevadul 3? - Da, îl știu foarte bine.
- Poți să vii acolo? - Pot ajunge în jumătate de oră.
- Bine, ne vedem la prânz. - Ar fi minunat.
- Ne vedem acolo. - Bine, dragostea mea.
- Pa. - Pa.
Te-a sunat pe tine.
Trebuie să plec, prietene.
Oricum trebuie să-mi fac bagajele.
Sticla norocoasă de apă.
- În orice caz, e o mamă excelentă. - Ce faci?
Mă uit la imaginile cu Tuck.
Poți închide cazul ăla. A scăpat.
Bine, Dick. Ne-om vedea când ne-om vedea.
Am avut o zi fantastică. Mulțumesc mult.
- Și eu. A fost plăcut. - Așa e.
Păi eu...
- Dă un pic înapoi. - Așa și...
- Acum apropie. - Aici?
Nu, fundalul.
Oprește și mărește.
Ăla e Heinrich.
E aici. Trebuie să mă duc după Tuck.
Mă bucur că ai sunat.
Nu mă așteptam. A fost o surpriză.
- Serios? - Da.
Îmi plac surprizele.
Da? Mie nu.
De obicei, ies mai prost...
O, Doamne.
Bună!
FDR, ce fa...?
Îmi pare rău. Tuck, el e prietenul meu, FDR.
FDR, el e Tuck.
- Încântat de cunoștință. - Încântat de cunoștință.
- Ești englez? - Da.
Mare păcat.
- De ce? - Fără motiv.
Ai mâini foarte finuțe, nu-i așa?
- Mâini puternice. - Mâini finuțe.
- Mâini puternice. - Finuțe. Parcă aș ține un somon.
Mă scuzați o secundă? Doar...
Doar un minut, o secundă.
Comandați-mi o băutură!
Și un shot! Mă întorc imediat.
- Bună. - Trish.
Sunt amândoi aici. Vino încoace. Am hiperventilații.
Ți-am spus să nu ieși cu doi.
Ce?
N-ai nici grația, nici modestia de a pierde ca un bărbat.
E Heinrich.
E în Los Angeles. Trebuie să-l prindem acum.
Ești incredibil. Chiar ești.
Îmi scot pălăria în fața ta.
- Ascultă-mă. - Ia-ți mâinile de pe mine.
- Asta nu e... - Ia-ți mâinile de pe mine, prietene...
Da?
- Bine, perfect. - Unde te duci? Serios, încotro?
Poți face asta. Ești plină de încredere și poți face față conflictului.
O să leșin.
Am avut asta pe dinți tot timpul?
Du-te acolo și spune-le să ia o decizie. Sunt raționali.
S-ar putea să devină prieteni.
Probabil că o să-și dea mâna.
Îmi transpiră sânii.
O, Doamne.
Trebuia să te omor în Kandahar când am avut șansa.
Hai că ai haz, amice.
Numai eu te-am ținut în viață în Kandahar.
Eram singurul tău prieten.
Prieten?
- Vă cunoașteți? - Păi, Lauren...
- Vă cunoașteți? - Da.
Ce-a fost ăsta, un fel de pariu?
Cine câștigă primul fata?
Nu, nu.
- Lasă-mă să-ți explic. - Lasă-mă să-ți explic.
- Nu, de fapt... - Lauren... Taci.
Am avut încredere în voi.
Lauren. Lauren.
Se cunosc.
- Poftim? - Nu știu cum.
Am intrat și spuneau că sunt prieteni.
Bea asta.
- O, Doamne, ce e asta? - Un screwdriver.
E mai mult votcă,
dar are și niște suc de mere sau ceva, de undeva.
Mă simt ca o idioată. Putem pleca?
Sigur, putem merge la un bar și...
- O, Doamne... - Ce e?
Scuză-mă. Te pot ajuta?
- Dă-i cheile. - Nu vreau mașina ta.
Îi vreau pe prietenii tăi.
Nu vorbi cu mine. De fapt, să nu mai vorbești niciodată cu mine.
- Asta e Sade? - Sade nu e exclusivă. Dumnezeule...
- Uite... - Pune-o pe difuzor.
Bine.
Lauren, îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
Lauren, aici FDR. Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
- Vrei să taci? - Poate vrea să vorbească cu mine.
Atunci de ce nu te-a sunat pe tine?
- Nu știu. - Taci!
Taci tu!
Nu, tăceți voi!
Veniți neînarmați la magazia 22 din San Pedro,
sau o omor pe iubita voastră drăguță și pe prietena ei.
Dacă văd vreun polițist, vreun agent, pe o rază de un km,
îi primiți capul prin poștă.
Să fiți acolo într-o oră.
Dacă mergem la magazia aia, ea nu mai pleacă, și nici noi.
- Ce e ăla? - GPS. L-am pus dispozitiv de urmărire.
I-ai pus un dispozitiv de urmărire?
- Bineînțeles. Tu nu? - Nu.
Bineînțeles că nu. E imoral. I-am pus unul la telefon!
- Fură mașina asta. - S-a făcut.
Merge spre est, pe Venice.
- N-o da în bară. - N-o da tu.
Nu mai repeta tot ce spun!
FDR, ținta stă pe loc.
Încă 1,6 km până la contact.
Negativ, Tuck. Încă 1,28 km, mai exact.
Apropie-te. O să fac un Monte Carlo.
Nu avem unghiul. Fă un Karachi inversat.
Apropie-te.
Ce faci?
- Trish! - Las-o în seama mea.
La naiba!
Condu, idiotule!
Ce naiba se întâmplă?
Sincer, nu sunt agent de turism.
- Chiar? - Eu nu sunt căpitan de croazieră.
Nu mai spune!
O, Doamne!
- O, Doamne. - Bine.
Ia volanul, te rog.
- Te-am văzut la volan. - Nu conduc. O, Doamne!
- Întoarce. - La naiba!
Tuck!
- Mi-a fost dor de tine. - Și mie.
- Te iubesc, omule. - Și eu.
- Am revenit! - O, Doamne. Sunt Yoko.
Bună ziua, sunt Susan Walsh, în direct din studio
cu o știre de ultimă oră.
Ăla e tata?
- Unde se duc? - Spre sud, pe autostrada 310.
Dar nu e terminată.
Încă 60 m și rămân fără șosea.
Sper să-l poți ierta, Lauren.
- E cel mai bun bărbat pe care-l cunosc. - O, fir-ar!
Voi doi vă potriviți. Chiar vă potriviți.
Mulțumesc, dar ea a ales.
Ba nu, n-am ales.
Nu?
- Ce? - Adică da, dar...
În urma a ceea ce-am aflat...
- E antiglonț! - Farurile!
Trageți în faruri!
Perna de aer se deschide la impact frontal la toate modelele de după 2006!
Ești bine?
Bine.
Sunt bine.
Bine, luați-vă o cameră.
- Nu știm cum a început... - Nu cred că e agent de turism.
Dar a implicat un grup terorist german
și doi agenți federali.
- Vrei să mă uit la aia? - Nu, sunt bine.
Urma să-ți spun, de-asta te-am invitat în oraș.
E în regulă. Eu...
E în regulă. Înțeleg.
- Bine. - E în regulă.
Joe știe de asta?
Nu.
Încă nu, dar cred că o să afle într-un minut.
Bine.
Probabil ar trebui să plec.
Bine.
Cu bine.
Hei, Tuck!
O să mă ocup eu de asta.
Mulțumesc.
Bine.
Ne vedem la birou?
Nu.
Nu, ne vedem pe teren.
Vino încoace.
- Te iubesc. - Și eu.
- Suntem o familie, pentru totdeauna. - Da. Așa e.
- Ai grijă. - Ai grijă de ea.
Deci?
Când le-am pus cap la cap și am făcut calculele...
Nu mai gândi.
O să mă faci să regret asta, nu-i așa?
Pentru tot restul vieții.
Ai văzut?! A mers!
- A mers! - Bineînțeles că da. Ți-am spus.
Ești fericit? Bine, ia-ți adidașii.
- Nu mă asculți! - Putem vorbi un pic?
Stai drept.
Un bărbat mi-a spus odată: "Durerea e slăbiciunea care părăsește trupul."
Pa, slăbiciune.
Slăbiciunea... îmi părăsește trupul.
Vorbește cu prietenii tăi un pic.
Hei.
Deci nu ești agent de turism?
Nu.
Ăsta sunt eu.
Bună. Eu sunt Katie.
Bună, Katie. Eu sunt Tuck. Îmi pare bine de cunoștință.
- Tuck? - Exact.
Îmi pare bine să te cunosc. În sfârșit.
- Ți-e foame? - Da.
Vrei să luăm cina? Ca familie?
Da.
Bine.
Bine, e timpul să mergem.
Alo?
Hei, iubitule. Folosești parașuta vectorială, nu?
Da, bineînțeles!
Are fibră elastică și triplă siguranță.
Le are pe toate 5.
Îmi place când vorbești murdar!
O, și Buni e mâine seară. Spune-i lui Tuck să-i aducă pe Katie și pe Joe.
- Buni e mâine seară. - Vorbești cu Buni?
Nu.
I-ai spus?
- Urmează. - Noroc!
Te iubesc, iubito.
- Te iubesc, iubitule. - Pa.
O să-ți ofer cea mai tare petrecere de burlăciță care a existat vreodată!
- Ești sigură că ar trebui să facem asta? - Te-am îndrumat eu vreodată prost?
- Frate... - Zi!
Am cerut-o pe Lauren în căsătorie.
Vrei să fii cavalerul meu de onoare?
- Zbor de sărituri! - Ești OK.
Știu că e ciudat că te-ai culcat cu ea.
- Nu-ți face griji. Lauren n-a... - Mie mi se pare justiție poetică.
Ce anume?
Am vrut să-ți spun asta de ceva vreme, dar m-am culcat cu Katie.
O dată, demult. Înainte să vă cunoașteți.
- Te-ai culcat cu soția mea? - Nu era soția ta atunci!
- Te-ai culcat cu soția mea? - A fost demult.
Eu nu m-am culcat cu Lauren!
- Ce? - Nu m-am culcat cu Lauren!
Nu! Doar te-am lăsat să crezi asta ca să te fac gelos!
- Nu te-ai culcat cu Lauren? - Te-ai culcat cu soția mea!